Socijalno-politička kretanja environmentalnih pokreta - Galić, Branka (1996)
Iako već dugo postoji interes za institucionalizacijom ekoloških (environmentalnih) pokreta unutar oficijelnog političkog sustava, dvojbe environmentalista i tehnokrata glede njihove institucionalizacije još nisu riješene. Radi se o dvojbama o autonomiji/kontroli pokreta, odgovornosti/svemoći te neopozivoj informaciji/opozivom izboru. Pojavljuju se mišljenja i o kraju ekoloških pokreta te o njihovoj ovisnosti o znanstvenoj ekspertizi. U kasnim sedamdesetim godinama environmentalni su pokreti, kao i neki drugi "novi društveni pokreti", napustili prvobitne simbole i mitove koji su im pomogli da se prvobitno uspostave, da bi se osamdesetih godina već pojavili novi problemi. Melucci je to nazvao "regresivnom utopijom". U tekstu se navode glavne orijentacije, kao i neki pokazatelji stanja environmentalnih pokreta u vodećim zapadnim zemljama te u istočnoj Europi. Pred istočnoeuropskim environmentalnim pokretima pojavio se i dodatni problem odluke o načinu djelovanja - kao političke stranke ili nevladine organizacije - pri čemu se nije uvijek imalo na umu koliko bi svaki od odabranih načina trebao izražavati novi demokratski politički model utemeljen na načelu odgovornosti.
HRV