Proaktivnost i lokus kontrole kod menadžera - Zarevski, Predrag (Array, 2002)
Konstrukt proaktivne ličnosti u svijetu je primijenjivan u većem broju studija u svrhu istraživanja različitih oblika organizacijskog ponašanja i rezultata takvog ponašanja. Crant (2000) navodi istraživanja koja potvrđuju povezanost proaktivne dimenzije i individualnog uspjeha u radu, uspješnosti u karijeri, liderstva, organizacijske inovativnosti, timskog postignuća i poduzetništva. Cilj ovog istraživanja bio je provjeriti razlikuju li se menadžeri nekih hrvatskih tvrtki od njhovih kolega jednakog akademskog obrazovanja koji, međutim, ne zauzimaju menadžerske pozicije (nazvani "nemenadžeri") s obzirom na proaktivnost i lokus kontrole, dimenzije ličnosti koje se često koriste u istraživanjima radne uspješnosti, organizacijskog ponašanja i upravljanja karijerom. U ispitivanju je sudjelovalo 118 ispitanika (60 menadžera i 58 nemenadžera) koji su ovisno o dužini radnog staža bili podjeljeni u tri grupe. Faktorskom analizom korištenog Upitnika proaktivnosti P1 (Zarevski, 2001) dobivena su dva nezavisna faktora Sklonost promjeni i Sklonost planiranju pa su u skladu s time i interpretirani rezultati. Za ispitivanje lokusa kontrole korištena je Rotterova skala unutrašnjega naprama izvanjskom mjestu kontole (RI-E skala). Na osnovi rezultata analize varijance može se zaključiti kako su menadžeri značajno proaktivniji od nemenadžera prema obje dimenzije proaktivnog ponašanja, Sklonosti planiranju (F(1, 110)=11, 7, p<.01) i Sklonosti promjeni (F(1, 110)=16.73, p<.01). Ispitanici se na faktoru Sklonosti promjeni razlikuju i s obzirom na radni staž (F(2, 111)=4.06, p<.02), gdje je ova dispozicija izraženija kod ispitanika s manje radnog staža. Nadalje se pokazalo da su menadžeri znatno internalniji od nemenadžera na varijabli lokusa kontrole (F(2, 110)= 4.76, p<.03), pri čemu značajna razlika prema radnom stažu ne postoji. Dobivene su razlike u očekivanom smjeru i uglavnom su u skladu s literaturom.