Splitski krug karikaturista (1900– 1940.) - Dulibić, Frano (Array, 2003)
Povijest karikature u Dalmaciji počinje Emanuelom Vidovićem kao pokretačem koji je u značajnoj mjeri utjecao na razvitak i popularnost ovog oblika likovnog izražavanja. Vidović je karikature prvi puta izložio u Splitu 1901. godine, a uz Antu Katunarića i Virgila Meneghella Dinčića bio je jedan od pokretača najznačajnijeg humorističkog časopisa u Dalmaciji "Duje Balavca". U prvoj fazi izlaženja "Duje Balavca" (1908-1912.) uz pokretače suradnici su bili Antun Danilo, Zvonimir Rakamarić i Petar Mitrović. Karikaturist i slikar Anđeo Uvodić sudjelovao je u osnivanju lista te najvjerojatnije objavio nekoliko karikatura u prvom broju, nakon kojeg je njegova suradnja zbog nesuglasica prekinuta. Usprkos tome, bio je jedan od najproduktivnijih karikaturista kao autor pet samostalnih izložbi karikatura, dvije mape i jednog albuma karikatura te prema brojnim u tisku objavljenim karikaturama. Osim nerijetko visoke likovne kvalitete njegovih karikatura, Uvodić je i autor nekoliko eseja o karikaturi. U drugoj fazi izlaženja “ Duje Balavca“ (1921 – 1923.) list je promijenio suradnike. Nema više suradnika iz prve faze lista osim Virgila Meneghella Dinčića, a novi suradnici su Antun Zuppa i Ivo Tijardović. Dok su u prvoj fazi prevladavale karakteristike secesijskog izraza, u drugoj fazi zamjećuju se svojstva art decoa. Užim krugom splitskih karikaturista smatramo pokretače "Duje Balavca" uz koje povezujemo i Anđela Uvodića, dok u širi krug splitskih karikaturista ubrajamo ostale suradnike lista, kao i nekoliko zanimljivih karikaturista koji su objavljivali u drugim listovima i časopisima te izlagali karikature na izložbama: Ivan Mirković, Milan Tolić, Joko Knežević, Božidar Matas i Vinko Foretić. Postoji niz zajedničkih karakteristika koje povezuju karikaturiste splitskog kruga. Najuočljivije je to da su svi u potpunosti ili najvećim dijelom opredijeljeni za portretnu karikaturu, dok je situacijska karikatura, a to znači i politička karikatura, u prvoj polovici stoljeća izrazito rijetka. Ovo istraživanje pokazalo je da je većina karikaturista splitskog kruga bila pod uočljivim utjecajem srednjoeuropskih, odnosno njemačkih i austrijskih humorističkih časopisa, posebice Simplicissimusa. Osim toga, značajan dio karikaturista je u većoj ili manjoj mjeri bio školovan ili neko vrijeme boravio u Austriji ili Njemačkoj. Karikaturisti iz splitskog kruga ograničili su se na crtanje portretnih karikatura čitave figure, a mnogo rjeđe na karikature polufigure ili samo poprsja. Svim suradnicima Duje Balavca svojstveno je da gotovo nikada nisu crtali portretnu karikaturu osobe koja izražava snažne emocije: bijes, vikanje, plač, pa čak ni otvoreni smijeh. Dok su pokretači Duje Balavca ostajali unutar granica blage transformacije, mlađi suradnici su “ hrabrije” mijenjali stvarni izgled u naglašenim disproporcijama tijela i dijelova lica. Pokretači Duje Balavca više su tražili kut promatranja iz kojeg će priroda karikirane osobe sama otkriti svoje smiješne strane dok je mlađa generacija suradnika težila jednostavnijem, plošnijem izrazu, s većim stupnjem stilizacije.