Tijelo alegoreze: jezični izraz Tropologica Dauidiadis expositio - Jovanović, Neven (Array, 2005)
Alegoreza, nama tuđ način tumačenja svijeta, temeljno je načelo Marulićeve poetike. Vrhunac je njegove alegoreze Tropologica Davidiadis expositio (nekih 5500 riječi dug popratni tekst napisan oko 1517. zajedno s Davidijadom, sačuvan u istom autografu). Već duže vrijeme svjesni smo da Tropologica expositio ne treba promatrati kao "privjesak" uz ep, već kao njegovu ravnopravnu protutežu. Istražujem raznolika jezična sredstva kojima Marulić u Tropologica expositio formulira uvijek slična alegorijska tumačenja. Činim to pomoću modela: pomoću posebno obilježene, strojno čitljive verzije teksta (korišten je XHTML sustav označavanja i opisivanja strukture ; model je u cijelosti prezentiran na internetu, www.ffzg.hr/~njovanov/tropaleg, zajedno s radnim izdanjem samoga teksta). Polazište modeliranja bila je antička teorija alegoreze, no rezultati su me naveli da ovu teoriju upotpunim uvodeći Fregeovo semantičko razlikovanje značenja i referencije (Sinn - Bedeutung ; sense - reference). Pokazalo se da alegorijska objašnjenja možemo podijeliti na jednostavna i složena, pri čemu su razlikovni kriteriji struktura - individualne jezične izvedbe i raspored malog broja stalnih značenjskih elemenata - te jasnoća jezičnog izraza: koliko je čitaocu lako uspostaviti i argumentirati vezu "označitelja" (significans) i "označenog" (significatum) u pojedinom objašnjenju. U modelu je izoliran i ključan funkcionalni element koji uspostavlja tu vezu. Leksička izvedba tog elementa varira ; Marulić vezu izriče i kao identitet, i kao poredbu, i kao vremensko poklapanje, i kao uzročno-posljedični odnos. Očito, svaka inačica izvedbe nosi ponešto drugačije značenje ; promišljanje posljednje varijacije - odnosa uzroka i posljedice - otkriva da Marulić odnos unutar alegorije koncipira u smjeru obratnom od onog koji bismo mi očekivali ; označeno se pokazuje kao uzrok označitelja.