Oltar sv. Jurja Antonija Michelazzija iz stare Zagrebačke katedrale - kontekst narudžbe - Šourek, Danko (Array, 2007)
Godine 1741. riječki kipar Antonio Michelazzi sklopio je sa zagrebačkim kanonicima Jurjem Rešom (Georgius Reess/Rees) i Jurjem Dumbovićem (Georgius Dumbovich) ugovor o izradi Oltara sv. Jurja za Zagrebačku katedralu, obvezavši se da će posao dovršiti do 1743. godine. Izvršenje narudžbe produljilo se, međutim, sve do 1746. godine. Budući da su oba prvotna naručitelja oltara umrla ne dočekavši njegovo postavljenje, brigu oko dovršetka naručenoga djela preuzimaju dvojica novih naručitelja – kanonici Juraj Reš mlađi (Georgius Reess/Rees) i Stjepan Puc (Stephanus Pucz/Putz). Iako nastavljaju suradnju s istim kiparom, dolazi do određenih promjena, prvenstveno u ikonografskom programu djela, očitovanih redefiniranjem atičke zone i postavljanjem statue bl. Augustina Kažotiča (1749.). U naručiteljskom je smislu kao nositelja tih promjena moguće izdvojiti zagrebačkoga kanonika i kasnijega velikoga prepozita Stjepana Puca kao naručitelja izgrađena umjetničkoga ukusa, ali i osobu aktivno uključenu u promicanje kulta bl. Augustina Kažotića, koji sredinom 18. stoljeća doživljava svojevrstan procvat u okviru Zagrebačke biskupije.