Interkulturalna, transkulturalna, i modernistička dramaturgija Radovana Ivšića: Sunčani grad kao 'totalni teatar' - Rafolt, Leo (Array, 2007)
U radu se na početku daje kratak opis osobitosti Ivšićeve modernističke dramaturgije te analiza njegove drame Sunčani grad (1943-1944). Nakon što je Ivšićev dramski opus situiran u kontekst europskih dramskih pokreta prve polovice 20. st., prije svega u kontekst avangardne dramske poetike koju taj hrvatski dramatičar nasljeduje, slijedi interpretacija svih specifičnih osobitosti Sunčanog grada koje tu dramu čine posebnom u odnosu na hrvatsku dramsku literaturu i hrvatsku kazališnu praksu sredine 20. st. Posebna se pozornost poklanja multikulturalnim i transkulturalnim obilježjima Ivšićeve dramaturgije te utjecajima antičke dramske prakse i japanskog nō -teatra, koji su primjetni u čitavu autorovu opusu, a posebice u Sunčanom gradu. Spomenuta obilježja, koja se obuhvaćaju sintagmom transkulturalne dramaturške karakteristike, analiziraju se na nekoliko razina: na razini tematske i motivske konstrukcije dramskog svijeta, zatim na razinama stila, figurativnog jezika, diskurza te na razini potencijalnih performativnih signala prisutnih u tekstu drame.