Ekološka edukacija. Stjecanje novog identiteta? - Cifrić, Ivan (Array, 2004)
Moderno društvo, kao i postmoderno stanje, suočilo se s novim fenomenom nazvanim "ekološka kriza", koja nije samo ekološka nego i socijalna. Njezini uzroci pripisuju se najvećim dijelom antropogenim utjecajima - načinu proizvodnje i nčinu potrošnje, pa se i rješenja ekološke krize traže u različitim znanostima i područjima čovjekovih aktivnosti - od ekonomije do tehnologije. Značajno mjesto u tome ima neinstitucionalni odgoj i institucionalni sustav odgoja i obrazovanja - ekološka edukacija. Moderno društvo oblikuje ekološku dimenziju svog identiteta? S druge strane, društvo se suočava i s problemom učinkovitosti edukacijskog sustava - kako u stjecanju i primjeni profesionalnih znanja, tako i u stjecanju i primjeni društvenih vrednota, poglavito onih koje utječu na promjenu ponašanja. Oblikuje li se ekološka dimenzija identiteta odgoja/obrazovanja? Društvo u cjelini odgovornio je za postojeće i buduće stanje odnosa čovjeka prema okolišu. Društvo stvara (ili ne) klimu u kojoj je moguća (ili ne) drugačija refleksija ekološke krize, odnosno drugčija paradigma mišljenja i djelovanja. Obrazovni sustav (škola) ima svoj dio odgovornosti u prijenosu vrijednosti nove paradigme. Škola posreduje znanja i društvene vrijednosti, a da bi učinkovitije posredovala mora se i sama modernizirati. Kakve su mogućnosti ekološke edukacije u takvim uvjetima? U radu se problematiziraju mogućnosti i uloga ekološke edukacije u kontekstu modernizacije modernog društva, posebno hrvatskog društva. Problematizira se društvena klima, sustav društveih vrijednosti i poteškoće ekološke edukacije.