Prilog ispitivanju nekih odrednica i ishoda proaktivnog suočavanja - Rajčević, Anja (Array, 2003)
U radu se analiziraju teorijski očekivane relacije koncepta proaktivnog suočavanja i nekih njegovih pretpostavljenih antecedenata te indikatora adaptacijskih ishoda. Cilj istraživanja bio je ispitati mogućnost predviđanja proaktivnog suočavanja na temelju odabranih individualnih obilježja (mjera percipirane samoefikasnosti, samoregulacije i emocionalne inteligencije) i pokazatelja osobnih ciljeva. Također, ispitan je relativni udio stabilnih individualnih obilježja i proaktivnog suočavanja u objašnjenju zadovoljstva i uspjeha u studiju kao pokazatelja uspješnosti prilagodbe. Istraživanje je provedeno na uzorku od 309 studenata Filozofskog fakulteta, Arhitektonskog fakulteta i Akademije likovnih umjetnosti u Zagrebu. Rezultati hijerarhijskih regresijskih analiza pokazali su da varijable individualnih karakteristika i mjere osobnih ciljeva mogu objasniti ukupno 50% varijance proaktivnog suočavanja, pri čemu svaki od ovih skupova prediktora ima značajnog i samostalnog udjela u objašnjenju kriterijske varijance. Navedeni skupovi varijabli individualnih krakteristika, osobnih ciljeva i proaktivnog suočavanja uspijevaju objasniti samo skroman dio varijance upotrebljenih mjera uspješnosti prilagodbe studenata (7% varijance zadovoljstva studijem i 8% varijance uspjeha u studiju određenog kao prosječna ocjena položenih ispita). Utvrđen je slabi, ali statistični značajan samostalni doprinos proaktivnog suočavanja u objašnjenju varijance prilagodbe studenata, ali jedino kada je kriterij definiran kao prosječna ocjena u studiju. Dobiveni rezultati ne potvrđuju pretpostavke o posredujućoj ulozi varijabli osobnih ciljeva i proaktivnog suočavanja u predikciji mjera adaptacijskih ishoda.