Iskustva u radu s transseksualnim osobama - Jokić-Begić, Nataša (Array, 2006)
Transseksualne osobe karakterizira dubok i trajan osjećaj nesklada između anatomije (spolno određenog tijela) i poimanja sebe kao muškarca ili žene. Većina transseksualnih osoba već od najranijeg djetinjstva pokazuje neprihvaćanje spola u kojem su rođeni Taj se nesklad, u suvremenim klasifikacijama bolesti, naziva spolnom disforijom. Epidemiološki podaci govore kako se spolna disforija javlja kod jednog od 30 000 muškaraca i kod jedne od 150 000 žena.. Etiologija poremećaja je još uvijek nerazjašnjena, iako postoje naznake kako bi transseksualnost mogla biti povezana s nestandardnom hormonalnom aktivnošću u prenatalnoj fazi razvoja. Napredak medicine omogućio je operativnu i hormonalnu promjenu spola, iako u medicinskoj i psihološkoj stručnoj javnosti postoje podvojena mišljenja o opravdanosti tog postupka. Iako je operativna promjena spola, za većinu operiranih transseksualnih osoba proces koji unaprjeđuje kvalitetu života i psihičko zdravlje, inozemni podaci govore o 1-2% osoba koje smatraju kako je operacija bila pogrešna odluka. Pružanje pomoći transseksualnim osobama je iznimno složen posao koji zahtijeva suradnju psihologa, psihijatra, endokrinologa i kirurga. Prvi i najvažniji dio tretmana uključuje sofisticiranu psihološko-psihijatrijsku dijagnostičku procjenu. Važno je točno dijagnosticirati o kakvom se poremećaju spolnog identiteta radi te provjeriti postoji li uz poremećaj spolnog razvoja i eventualni psihijatrijski poremećaj. U Hrvatskoj, nažalost, nisu još oformljeni timovi koji se bave procjenom opravdanosti promjene spola operativnim zahvatom, niti postoji sustavna psihoterapijska skrb. U radu su prikazana iskustva autora u psihološkoj procjeni i praćenju transseksualnih osoba s područja RH, s posebnim naglaskom na: • poteškoće s kojima se susreće klijent u traženju pomoći • potrebe za formiranjem interdisciplinarnih ekspertnih timova • proces psihološke procjene • strukturiranje psihološkog praćenja