Socijalno poželjno odgovaranje u različitim motivacijskim kontekstima: provjera Paulhusovog dvokompontentnog modela socijalne poželjnosti - Galić, Zvonimir; Jerneić, Željko (2006)
Brojna istraživanja su pokazala da je iskrivljavanje odgovora na upitnicima ličnosti nesumnjivo moguće te da se događa u situacijama u kojima postoji motivacija za stvaranjem određene samoprezentacije (npr. selekcijska situacija). Kao jedno od potencijalnih rješenja problema iskrivljavanja odgovora, često se koriste skale koje odmjeravaju socijalno poželjno odgovaranje s namjerom da se korigiraju osnovne skale upitnika ličnosti i/ili identificiraju neiskreni ispitanici. Međutim, rezultati većeg broja studija upućuju da korištene skale socijalne poželjnosti ne mjere samo stil odgovaranja, nego zahvaćaju i neke aspekte ličnosti. Jedan od prijedloga za rješenje ovog problema je Paulhusov model socijalne poželjnosti. Paulhus (1984) je predložio model koji sadrži dvije komponente: samozavaravanje, koje se odnosi na pretjerano pozitivne samoopise u koje osoba vjeruje, te upravljanje dojmovima koje se odnosi na svjesno uljepšavanje vlastitog opisa. Osnovna ideja u podlozi ovog modela je da, u cilju točnijeg opisa ličnosti ispitanika, treba kontrolirati efekte upravljanja dojmovima ali ne i samozavaravanja. Cilj ovog istraživanja bio je provjeriti temeljne postavke Paulhusovog modela, usporedbom stupnja samozavaravanja i upravljanja dojmovima između različitih motivacijskih konteksta te provjeriti njihove relacije s 5-faktorskim modelom ličnosti. Istraživanje je obuhvaćalo tri motivacijske situacije: selekcijsku, iskrenu i situaciju s uputom induciranim iskrivljavanjem (tzv. « ; ; fake good» ; ; ) u kojima su ispitivani nezavisni uzorci sudionika. Selekcijsku skupinu (N=602) sačinjavali su kandidati za vojne pilote i program « ; ; Kadet» ; ; MORH-a, dok su u situaciji iskrenog/anonimnog odgovaranja (N=370) i uputom induciranog iskrivljavanja (N=267) sudjelovali studenti različitih studijskih grupa Filozofskog fakulteta u Zagrebu. U sve tri situacije korišten je isti instrumentarij: IPIP-100 za mjerenje 5 velikih dimenzija ličnosti (ekstraverzija, neuroticizam, ugodnost, savjesnost i intelekt) te skala socijalne poželjnosti namijenjena mjerenju Paulhusovih dimenzija. Rezultati istraživanja su pokazali da se upravljanje dojmovima, ali i samozavaravanje povećavaju u funkciji motivacije za stvaranjem pozitivne samoprezentacije. Vezano uz ličnost, dvije dimenzije socijalno poželjnog odgovaranja pokazuju različit obrazac povezanosti s dimenzijama pet faktorskog modela. Dobiveni rezultati opovrgavaju originalni Paulhusov model potvrđujući njegove nove konceptualizacije. Naime, utvrđeni nalazi upućuju da dvije dimenzije socijalno poželjnog odgovaranja ne predstavljaju svjesno nasuprot nesvjesnom iskrivljavanju odgovora nego se radi o dva sadržajno različita oblika socijalno poželjnog odgovaranja.
Projekt MZOS
HRV