Kajkavizmi - potvrda autonomije hrvatskoga standardnog jezika - Alerić, Marko (Array, 2006)
U radu se istražuje stotinjak kajkavskih leksema za koje se može utvrditi: 1. da su danas prisutni u hrvatskome standardnom jeziku, 2. da izvorno pripadaju kajkavskom narječju i 3. da ih se u prošlosti nastojalo istisnuti iz hrvatskoga standardnog jezika. To su npr. leksemi: djelatnik, bjelanjak, darežljiv, halabuka, jal, krut, kukac, ličilac, nazočan, poboljšati, prhak, prisega, prispodoba, ravnati, rupčić itd. Pripadnost kajkavskom, odnosno nepripadnost štokavskom narječju tih leksema utvrđuje se njihovom prisutnošću u starijim i novijim rječnicima kajkavskih govora i rječnicima hrvatskoga standardnog (književnog) jezika, zatim neprisutnošću u rječnicima štokavskih govora te njihovom prisutnošću ili neprisutnošću u današnjim kajkavskim i štokavskim mjesnim govorima (Klenovnik, Bednja, Dubrovnik itd.). Također se proučavaju različita mišljenja hrvatskih standardologa i normativista u vezi s prisutnošću neštokavskih leksema u hrvatskome standardnom jeziku. Istraživanjem se nastoji potvrditi teza kako, unatoč nekim nastojanjima da budu zamijenjeni štokavskim inačicama, prisutnost kajkavskih leksema u hrvatskome standardnom jeziku, uz druge osobine, potvrđuje njegovu autonomiju. U radu se također uočavaju mogućnosti praktične primjene rezultata provedenog istraživanja, osobito u razumijevanju uloge kajkavskoga narječja u izgradnji hrvatskoga standardnog jezika te u osnovnoškolskoj i srednjoškolskoj nastavi hrvatskoga jezika.