Muka po Mateju u Parčićevu misalu (1893): kulturološke, jezične i grafijske odrednice (nacrtak) - Zaradija Kiš, Antonija (Array, 2006)
Glagoljski misal koji je objavio Dragutin Antun Parčić 1893. godine u Rimu označio je veliku prekretnicu u hrvatskoj liturgijskoj tradiciji. Nakon što se više do 300 godina među Hrvatima Božja riječ slušala uz latinski i na ruskoj redakciji crkvenoslavenskoga jezika, ponovo u crkvama oživljava hrvatska redakcija najstarijega slavenskoga književnoga jezika. Kako je misal, između ostaloga, bio namijenjen i crnogorskim katolicima, odatle i zanimljivost da se na primjeru Muke po Mateju procijene tekstološki, jezični i grafijski uzori, tj. odnos prema misalima iz "zlatnoga doba hrvatskoga glagolizma", s jedne strane, te prema tekstovima staroslavenskoga kanona, s druge.