Vrijeme latencije kao indikator iskrivljavanja odgovora na upitnicima ličnosti - Parmač, Maja (Array, 2007)
Brojna istraživanja pokušala su ustvrditi efikasnost vremena latencije kao mogućeg indikatora socijalno poželjnog odgovaranja na skalama upitnika ličnosti. Međutim, provedena istraživanja su pružila kontradiktorne nalaze: dok je u nekim istraživanjima iskrivljavanje odgovora na upitnicima ličnosti bilo povezano s kraćim odgovaranjem (Hsu i sur., 1989 ; Holden i sur., 1985), u drugima je utvrđeno da je ispitanicima koji su iskrivljavali odgovore bilo potrebno više vremena no iskrenim ispitanicima (McDaniel i Timm, 1990 ; Follette, 1984). Kako bi razriješili prethodno dobivene kontradiktorne rezultate, Holden, Kroner, Fekken i Popham (1992) postavili su model disimulacije kojim pretpostavljaju da prilikom odgovaranja na upitnicima ličnosti ispitanici uspoređuju čestice testa s kognitivnom shemom. Ta shema odnosi se na visoko integrirano znanje koje osoba ima o sebi, kao i informaciju kako to znanje koristiti (Rumelhart, 1984, prema Holden i sur., 1992). Holden i suradnici pretpostavljaju da postoji interakcija između sheme koju ispitanik ima prilikom odgovaranja i sadržaja čestica te da će vrijeme latencije biti kraće za odgovore koji su kongruentni sa shemom, nego za one koji nisu. Cilj ovog istraživanja bio je provjera modela Holdena i suradnika. Istraživanje je provedeno na studentima Filozofskog fakulteta u Zagrebu (N=122) koji su ispunjavali on-line formu Goldbergovog IPIP-100 upitnika ličnosti u dva motivacijska konteksta (iskreno i « ; fake good» ; ). Prilikom odgovaranja ispitanicima je osim odgovora mjereno i vrijeme odgovaranja na pojedine čestice. U radu su provjeravane temeljne postavke modela Holdena i sur., usporedbom vremena latencije ispitanika u različitim motivacijskim kontekstima. Provedeno istraživanje pružit će doprinos utvrđivanju može li vrijeme latencije služiti kao indikator iskrivljavanja odgovora na upitnicima ličnosti.