Strategije suočavanja s gubitkom posla - što ih određuje i do kakvih ishoda dovode? - Maslić Seršić, Darja (Array, 2009)
Na prigodnom uzorku koji su činile 462 radno aktivne osobe koje su nedavno izgubile posao i prijavljuju se na Hrvatski zavod za zapošljavanje testirale smo integrativni transakcijski model suočavanja s gubitkom posla. Središnji predmet našeg interesa bili su odnosi između četiri skupine varijabli koje su se odnosile na (1) karakteristike posljednjeg zaposlenja i način gubitka posla ; (2) individualne i situacijske resurse suočavanja ; (3) strategije suočavanja ; (4) budući radni status i doživljaj radne neizvjesnosti. Pretpostavile smo kako će osobe koje smatraju da je njihovo posljednje zaposlenje bilo više kvalitete u smislu zadovoljenja različitih potreba te one koje su pretrpjele manji stupanj neizvjesnosti vezan uz gubitak zaposlenja imati bolje razvijene resurse potrebne za aktivno suočavanje s nezaposlenošću, da će, posljedično, u većoj mjeri i koristiti strategije aktivnog suočavanja, te u konačnici biti uspješnije u traženju posla i manje zabrinute za svoj budući radni status. Rezultati su uglavnom potvrdili važnost pretpostavljenih faktora za uspješno suočavanje s gubitkom posla: Karakteristike posljednjeg zaposlenja povezane su s individualnim kapacitetima suočavanja s gubitkom posla ; Aktivna, problemu usmjerena strategija traženja posla povezana je s uspješnošću nalaženja novog zaposlenja osam mjeseci kasnije, kao i sa smanjenim doživljajem zabrinutosti zbog radne neizvjesnosti. Druga aktivna strategija – rad na crno nije se u tom smislu pokazala adaptivnom strategijom. Strategije usmjerene na emocije (emocionalno distanciranje i umanjivanje značenja posla) nisu bile prediktor budućeg radnog statusa, ali je strategija umanjivanja značenja posla povezana sa smanjenom anksioznošću vezanom uz radni budućnost. Aktivno traženje posla mjereno u prvoj točki mjerenja i radni status osam mjeseci kasnije interaktivno su povezani s doživljajem radne neizvjesnosti: Osobe koje su se uspjele zaposliti nakon aktivnog traženja posla manje su zabrinute za svoju radnu budućnost od osoba koje su se uspjele zaposliti, ali su prethodno u manjoj mjeri aktivno tražile posao. Osobe koje se nisu uspjele zaposliti u većoj su mjeri zabrinute za svoju radnu budućnost, a ta anksioznost je to veća što aktivnije traže posao.