Ban Petar Zrinski i vladika Gabrijel Mijakić: Vlasi u Zrinsko-Frankopanskoj uroti - Roksandić, Drago (Array, 2009)
Povijesti roda Zrinskih i “vlaškog pitanja” u hrvatskom društvu 17. stoljeća ispreplele su se na prividno paradoksalan način. Nitko drugi u hrvatskome “ancien régime” 17. stoljeća nije imao dovoljno snage dovesti u pitanje pa i osporiti vlašku kolonizaciju banske Hrvatske kakvu su izvodili Habsburgovci i unutrašnjoaustrijski staleži u skladu sa svojim (distinktivnim) vojnokrajiškim, ali i brojnim drugim interesima. S druge strane, moć Zrinskih, napose ona gospodarska, u 17. stoljeću, sve do njihova sloma, jednim je svojim, još uvijek nedovoljno istraženim dijelom, u vezi s rekolonizacijom njihovih duže ili kraće vrijeme depopuliranih posjeda “privatnim vlasima”. Imajući na umu, s druge strane, moć Zrinkih u vojnokrajiškim poslovima, rod Zrinskih i mnogobrojne vlaške zajednice višestruko su isprepleteni u 17. stoljeću. Činjenica da su slom roda Zrinskih te slom “vlaških prava”, u smislu “Statuta Valachorum”, vremsnki skoro podudaraju (“Osmokruovićeva buna”), ali i da se slom roda Zrinskih i stvarno i simbolički podura sa slomom one “interkonfesionalne” strategije većine vladika Marčanskog vladičanstva, koju je u konačnici reprezentirao zadnji među njima, Gabrijel Mijakić, ima mnoštvo istraživačkih implikacija. Posljednjih je godina objavljeno više novih historiografskih radova, kao i povijesnih vrela, koji omogućuju da se naslovljenoj problematici pokuša pristupiti na nove načine.