Sistemski pristup suzbijanju obiteljskog nasilja - Ajduković, Dean (Array, 2010)
Obiteljsko nasilje je posljedica interaktivnog djelovanja više razina faktora: individualnih osobina počinitelja i žrtve, obiteljskih karakteristika i dinamike odnosa u neposrednom socijalnom kontekstu, djelovanja stručnjaka u ustanovama i službama koji dolaze u kontakt s konkretnom žrtvom ili počiniteljem nasilja, te društvenih procesa i institucionalnog ponašanja. Šteta od obiteljskog nasilja očituje se na razinama koje uključuju razvoj djece i njihovo funkcioniranje u odrasloj dobi, partnerske odnose u obitelji, odnose djece i roditelja, psihičke i fizičke posljedice izloženosti nasilju, visoke društvene troškove i ugrožena ljudska prava. Zbog navedenih razloga suzbijanje obiteljskog nasilja zahtijeva koordinirani i sistemski pristup na četiri razine sistemsko-ekološkog modela. Jedino usklađeno i trajno djelovanje kojim se iz svih razina šalju dosljedne poruke o apsolutnoj neprihvatljivosti bilo kojeg oblika nasilja može dovesti do smanjivanja obiteljskog nasilja. Za razumijevanje izazova, prepreka i mogućnosti ispunjenja ovakvog pristupa koristan je sistemsko-ekološki model razumijevanja resursa koji postoje u borbi protiv obiteljskog nasilja. Model uključuje četiri razine ciljeva postizanja promjene: individualnu, neposredno socijalno okruženje, razinu profesionalnog djelovanja stručnjaka i razinu šireg društva. Premda je ključ u koordiniranom utjecaju postojećih resursa sa širih na uže razine, u praksi se ono ne postiže zbog toga što postoje sukobi interesa i prioriteta, te brojne povratne veze koje iz nižih razina destabilizirajuće djeluju na više razine (npr. vlastito iskustvo s nasiljem, uvjerenja i osobne norme o partnerskom odnosu) i koji djeluju na praksu odnosa prema žrtvama i počiniteljima nasilja, funkcioniranju usluga za zaštitu žrtvi, zakonska rješenja ili medijski odnos prema nasilju. Prikazan je sistemsko-ekološki pristup suzbijanju obiteljskog nasilja.