Značaj Ive Škarića u akademskom razvoju govorništva u Hrvatskoj - Varošanec-Škarić, Gordana (2012)
Professor emeritus Ivo Škarić, rođen 19. travnja 1933. u Postirima na otoku Braču, bio je stvarni autoritet u području govorništva u Hrvatskoj. Kao fonetičar i jezikoslovac autor je sedam knjiga i preko stotinu znanstvenih radova, a poznat je hrvatskoj javnosti po brojnim člancima i intervjuima u tisku i na televiziji. Škarić je u hrvatskoj znanosti izniman po djelu Fonetika hrvatskoga jezika, koja je izašla 1991., a za koju je 1993. dobio državnu nagradu Republike Hrvatske „Bartol Kašić” za istaknuto znanstveno djelo. U svom je radu veliku pozornost pridavao hrvatskom općem jeziku, i kao fonetičaru bila mu je bliska ideja da govorništvo utka u obrazovni sustav diplomskog studija fonetike već 70-tih godina 20. st. i kasnije u dijelu znanstvene retorike na doktorskim studijima. Tri su njegove knjige s tematikom govorništva: U potrazi za izgubljenim govorom (prvo izdanje 1982.), Temeljci govorništva (2000., treće izdanje 2008.) i Argumentacija (2011.). Bibliografija vezana uz teme iz govorništva prijelomno se otvara bujicom 1974., a taj će niz, uz fonetiku hrvatskoga jezika, postati srž njegova znanstvenog i stručnog rada o kulturi govora. Strastveno bavljenje govorništvom doživljava njegov osobni vrhunac u radu s mladim ljudima ostvarenjem njegova genijalnog djela – govorničke škole u suorganizatorstvu Odjela za fonetiku Hrvatskog filološkog društva i Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa Republike Hrvatske, koja počinje u jeku Domovinskoga rata 1992. u Malom Lošinju i koju je kao ravnatelj vodio 17 godina. Njegovo autorsko djelo nastavlja živjeti pod nazivom Govornička škola „Ivo Škarić”.
ENG