Pravo na obrazovanje između zakonske regulative i prakse - Širanović, Ana (2012)
Obrazovanje predstavlja jedno od temeljnih ljudskih prava i preduvjet je za ostvarenje mnogih drugih prava, poput prava na rad i prava na informirano sudjelovanje u političkom i društvenom životu. Kao takvo definirano je u više međunarodnih (Međunarodni pakt o gospodarskim, socijalnim i kulturnim pravima, Konvencija o pravima djeteta, Europska konvencija o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda) i domaćih dokumenata (Ustav Republike Hrvatske) kojima se ono jamči svakoj osobi. Dakle, pravo na obrazovanje preduvjet je unapređenja kvalitete života djece i mladih. U ovome se radu u prvome dijelu daje komparativna analiza odabranih međunarodnih, regionalnih i hrvatskih dokumenata sa stajališta određenja prava na obrazovanje, a u drugome se dijelu analiziraju primjeri kršenja toga prava u praksi koja uključuje rad s djecom i mladima. Primjeri kršenja prava na obrazovanje analiziraju se temeljem teorijskog okvira Katarine Tomaševski koji govori o četiri dimenzije toga prava: raspoloživosti, dostupnosti, prihvatljivosti i prilagodljivosti. Cilj je ove analize ukazati na (ne)usklađenost pravne obveze i stanja u praksi te na potrebu ozbiljnijeg shvaćanja nužnosti oživotvorenja prava na obrazovanje.
Projekt MZOS
HRV