Povezanost temperamenta, percepcije stresa i uspješne prilagodbe adolescenata - Marčinko, Ivana (Array, 2013)
Cilj istraživanja bio je ispitati ulogu temperamenta u uspješnosti prilagodbe adolescenata u razdoblju povećane izloženosti stresu. U okviru Cloningerovog modela temperamenta ispitano je pridonosi li temperament uspješnoj prilagodbi adolescenata u razdoblju povećane izloženosti stresu izravno, ali i neizravno, putem percipiranih razina stresa. U istraživanju je sudjelovalo 233 učenika trećih razreda gimnazija u Osijeku. Temperament je ispitan Skalama temperamenta (Cloninger i sur., 1994.), dok su percipirane razine stresa mjerene Skalom percipiranog stresa (Cohen, Kamarck i Mermelstein, 1983.), a uspješna prilagodba Samoiskazom ponašanja mladih (Achenbach, 1991.). Korištene su višestruke regresijske analize kojima je utvrđeno da temperament izravno i neizravno pridonosi uspješnoj prilagodbi i komponentama uspješne prilagodbe. Nisko izbjegavanje štete i nisko traženje novosti prediktori su uspješne prilagodbe adolescenata. Osim mogućnosti predviđanja općeg stupnja prilagodbe, kombinacije između pojedinih dimenzija temperamenta izravno pridonose nizu simptoma koji se javljaju kao posljedica na stres. Što se tiče neizravnih odnosa, stres je potvrđen kao medijator povezanosti temperamenta i uspješne prilagodbe. Pokazalo se kako je stres medijator odnosa između jedne dimenzije temperamenta, izbjegavanja štete i niza kriterija. Općenito, rezultati istraživanja pokazuju da temperament pri donosi stupnju prilagodbe adolescenata u razdoblju povećanog stresa kao i vjerojatnosti pojavljivanja odstupajućih stanja i ponašanja koji se javljaju kao odgovor na stres. [HRV]