Metahumanizam i metatijelo - Selak, Marija (2014)
U ideji nadilaženja ljudskih bioloških ograničenja uporabom tehnike, tijelo se često promatra kao privremeni i ograničavajući prirodni zaostatak koji je potrebno nadvladati. Time se pokušava umanjiti opasnost koja proizlazi iz tehničkog usavršavanja čovjeka te zadiranja u njegovu biološku prirodu. Opravdavanje »odtjelovljenja«, koje je prisutno u transhumanističkoj misli, u novije je vrijeme radikalizirano u ideji metahumanizma. Metahumanizam je filozofsko-umjetnički koncept koji su osmislili Jaime del Val i Stefan Lorenz Sorgner, a koji ujedinjuje aspekte transhumanizma i posthumanizma. U metahumanizmu tijelo se promatra kao metatijelo, odnosno kao relacijsko tijelo, što njegovim promicateljima služi kao argument za prevladavanje kartezijanskog rascjepa između tijela i duha. No, metahumanistički »progresivni« proces »odtjelovljenja« vrhuni u raskidanju veze čovjeka sa svijetom, prirodom te drugim ljudskim i ne-ljudskim živim bićima. Stoga će se u ovom izlaganju pokušati ukazati na njegove destruktivne posljedice.
Projekt MZOS
HRV