Postupak procjene inklinacije frontalnih zubi i okluzijske ravnine u odnosu na individualnu međučeljusnu relaciju : doktorska disertacija - Lapter, Marina; Muretić, Želimir; Jerolimov, Vjekoslav; Carek, Vlado; Kern, Josipa (Zagreb : M. Lapter, 1996)
Sažetak: Suvremeni pristup u protetskoj rehabilitaciji teži za sve znatnijim poštivanjem individualnih morfoloških osobitosti, posebice prilikom procjene visine zagriza definiranog veličinom međučeljusnog kuta, te inklinacije okluzijske ravnine, kako bi se postigli takvi međučeljusni odnosi koji su sukladni individualnim morfološkim karakteristikama. Istraživanje je poduzeto sa svrhom da se: - na rentgenskim slikama 80 eugnatih ispitanika trajne kompletne denticije naše pupulacije analizom 10 izdvojenih rentgenkefalometrijskih parametara utvrde njihove srednje vrijednosti i osnovne mjere varijabilnosti koje će poslužiti kao orijentacijske vrijednosti pri rekonstrukciji inklinacije okluzijske ravnine i postave frontalnih zubi u protetskoj rehabilitaciji potpuno bezubih pacijenata
- usporede dobivene vrijednosti definiranog uzorka s usporedivim nalazima ostalih populacija; - uoči značenje korelacija ispitivanih varijabli kojima se definiraju sagitalne i vertikalne relacije i obilježe parametri s najznačajnijom povezanošću koji bi se mogli primijeniti kao pretpostavka za korekcije postave frontalnih zubi u odgovarajućoj fazi izrade totalnih proteza; - procjene razlike i odstupanja pri orijentaciji okluzijske ravnine i inklinacije frontalnih zubi između konvencionalnog kliničkog postupka i rentgenkefalometrijski utvrđenih individualnih vrijednosti; - utvrde najčešća odstupanja pri rekonstrukciji totalnih nadomjestaka;- predloži metoda ili obrazac procjene dopuštenih varijacija u odnosu na prezentirane normative u eugnatih pacijenata kao i onih sa značajnijim skeletnim orofacijalnim anomalijama.
Uzorak se sastojao od temeljnog i eksperimentalnog. Temeljni se uzorak sastojao od 80 latero-lateralnih rentgenskih slika eugnatih pacijenata. Analizom temeljnog uzorka obuhvaćeno je deset varijabli (MK,SNA,SNB,GIBG,DIBD,MI,GO,DO,NSO,GINS) koje su statistički obrađene. Na temelju parcijalnih koeficijenata korelacije, multiplom regresijom napravljen je grafički prikaz korespondirajućeg raspona vrijednosti za varijable MK,DO i DIBD. Eksperimentalni uzorak na kojemu je izvršena provjera teoretskih spoznaja dobivenih analizom temeljnog uzorka sastojao se od 15 potpuno bezubih protetskih pacijenata. U fazi koja prethodi postavi zubi, između nagriznih voštanih bedema kojima je približno definiran vertikalni međučeljusni odnos, postavljena je čelična žica, čime je označena okluzijska ravnina.
U frontalni segment voštanih bedema ugrađeni su gornji i donji umjetni akrilatni sjekutići prema kliničkim načelima postave. Oba su sjekutića također obilježena isječcima ravne metalne žice istoga promjera uzduž aproksimalnih ploha. Nakon toga izvršeno je rentgensko slikanje u latero-lateralnoj projekciji uz poštivanje svih kautela telerentgenskog snimanja za potrebe kefalometrije. Rentgenogrami su analizirani konvencionalnim rentgenkefalometrijskim postupkom, i to istih deset varijabli kao i u temeljnom uzorku.Rezultati su procjenjivani na temelju podataka korelacijske i multivarijatne analize uz prijedlog za korekciju položaja protetske ravnine i postave frontalnih zubi u svakoga pacijenta.
Na temelju provedenog istraživanja može se zaključiti sljedeće: - utvrđene su srednje vrijednosti deset angularnih varijabli eugnatih pacijenata, te izdvojene one koje su analizom multiple regresije poslužile za izradu grafičkog prikaza harmoničnog korespondirajućeg raspona vrijednosti, koji može poslužiti pravilnijem određivanju inklinacije okluzijske ravnine i postave inciziva pri različitim međučeljusnim kutovima; - vrijednost temeljnog uzorka uspoređene su s nalazima srednjih vrijednosti istih varijabli pri različitim populacijama; - izdvojene su varijable koje su najbitnije pri rentgenkefalometrijskom određivanju međučeljusnih odnosa i inklinacije okluzijske ravnine i donjih inciziva: MK,DO i DIBD. Te su varijable pokazale i međusobno značajnu povezanost.
Na temelju parcijalnih koeficijenata korelacije značajna povezanost nađena je između varijabli MK i DO (r=0,642), te DO i DIBD (r=-0,817); - za svakoga pacijenta eksperimentalne skupine prikazano je odstupanje između orijentacije okluzijske ravnine i inklinacije frontalnih zubi utvrđene konvencionalnim kliničkim postupkom i rentgenkefalometrijskom metodom; - najčešća odstupanja prema rentgenkefalometrijski utvrđenim individualnim međučeljusnim vrijednostima pri rekonstrukciji totalnog nadomjestka bila su u postavi donjih inciziva u smislu njihove smanjene inklinacije prema bazi donje čeljusti, što je pronađeno u osam pacijenata, dok je promjena inklinacije okluzijske ravnine predložena u tri pacijenta
- predložen je grafički prikaz harmoničnih korespondirajućih vrijednosti koje nam mogu poslužiti za orijentaciju okluzijske ravnine i inklinacije donjih inciziva prema bazi donje čeljusti pri utvrđenoj vertikalnoj međučeljusnoj relaciji; - sve predložene korekcije zasnovane su na pretpostavci da je vertikalna međučeljusna relacija (vertikalna dimenzija okluzije) konvencionalnim kliničkim postupkom pravilno određena. U graničnim slučajevima veličine međučeljusnog kuta, preporučuje se provjera postupka kliničkog utvrđivanja visine međučeljusne vertikalne relacije; - bilo bi korisno da se u pacijenata koji su potencijalni nositelji totalnih proteza prije gubitka svih zubi registrira njihova habitualna okluzija rentgenskom slikom glave kako bi se postigli individualni odnosi svih relevantnih parametara u fazi izrade totalnih proteza.
Zaključno se može utvrditi da rezultate proizašle iz ovog istraživanja treba shvatiti kao prilog za poboljšanje jednog od segmenata unutar postupka rekonstrukcije međučeljusnih odnosa, inklinacije okluzijske ravnine i postave frontalnih zubi u okviru kompleksne protetske rehabilitacije s osnovnom namjerom da se protetski nadomjestak izradi prirodnije i uskladi s individualnim morfološkim osobitostima orofacijalne regije.
Summary: Current approach in the prosthetic dentistry aims at a greater respect of the individual morphological features, especially when evaluating the vertical dimension of the occlusion defined by the interbasal angle, and inclination of the occlusal plane. The purpose of this study was: - to obtain the mean values and basic ranges of variability, by analysing ten variables on 80 cephalograms of eugnatic subjects of our population (with complete permanent dentition), which will serve as orientation values in the reconstruction of the inclination of the occlusal plane and anterior teeth in the prosthetic rehabilitation of edentulous patients; - to compare these results with comparable findings in other populations
- to find the correlations between these ten variables which define sagittal and vertical relations, and to mark the variables with the highest correlation which could be applied as a parameter for the correction of the orientation of the anterior teeth on one stage of the complete denture construction; - to compare the differences and variations in the orientation of the occlusal plane and anterior teeth defined by conventional clinical procedure to those obtained by roentgencephalometry; - to define the most common deviations of complete denture construction; - to suggest the method of evaluation of the acceptable variations in the relation to the presented norms in eugnatic subjects and patients with more significant orofacial anomalies.
The study was carried out on a sample consisting of a basic and an experimental group. Basic sample consisted of eighty lateral cephalometric radiographs of subjects with ideal occlusions. Ten angular measurements were performed (MK, SNA, SNB, GIBG, DIBD, MO, GO, DO, NSO, GINS). Statistical analysis of the recorded data comprised calculation of Pearsons correlation and multiple regression analysis. A graphical box was constructed on the basis of the correlation between the variables MK, DO and DIBD. Experimental sample consisted of 15 edentulous patients and the findings were compared with the results obtained in the basic sample.
At the stage prior to the setting up of artificial teeth, a steel-wire representing the occlusal plane has been placed between the wax rims which approximately defined the occlusal vertical dimension. Upper and lower artificial acrylic incisors have been set up into the anterior part of the wax rims according to the clinical principles. The incisors have also been marked with pieces of the same redio-opaque steel-wire along the approximal planes. Subsequently, the lateral cephalometric radiographs were obtained for all subjects, using the standard technique. The same ten variables as in the basic sample have been analysed by the standardized technique. Results obtained by a correlation and multivariant analysis served for the correction of position of the occlusal plane and inclination of the anterior teeth for every patient.
The conclusions of this study can be summarized as follows: - the mean values of ten angular variables of the subjects with ideal occlusion were picked out and analysed by a multiple regression analysis and thus served for a graphical presentation of a harmonious range of values, useful for a better determination of the occlusal plane and the positioning of the incisors in different intermaxillary angles; - the mean values of the variables of the basic sample were compared to those found in other populations
- the most important variables for the determination of the intermaxillary relationship and the inclination of the occlusal plane and lower incisors were picked out: MK, DO and DIBD. These variables also showed high correlations. Pearsons correlation describes the high association between the variables MK and DO (r=0,642) and DO and DIBD (r=-0,817); - for every patient in the experimental group the deviations from the occlusal plane and the inclination of the anterior teeth, determined either by the conventional clinical procedure, or found by the roentgencephalometric method, were compared
- the most common deviations in the cephalometrically determined individual jaw relationship in the complete denture construction were found in the positioning of lower incisors, which were set up in a reduced inclination, as found in eight patients. The change of inclination of the occlusal plane was suggested in three patients; - a graphical representation of harmonious corresponding values, which could give us a satisfactory guidance for the positioning of the lower incisors in the relation to the mandibular plane and the location of the occlusal plane in individuals with a determined interbasal angles has been proposed
- all proposed corrections were based upon the premise that the occlusal vertical dimension (vertical intermaxillary relationship) was correctly assessed by the conventional clinical procedure. In cases of some extreme values of the interbasal angles, we suggested a careful check up whether the occlussal vertical dimmension has been clinically correctly registered; - it would be very useful to have the habitual occlusion of the future denture wearers recorded cephalometricaly before they become edentulous, in order to be able to achieve individual relationships between all the relevant parameters.
Finally, we hope that the results of this study will be a helpful guide in one stage of the complete denture construction with the main purpose to make the denture as close to the natural as possible, in harmony with the individual morphological characteristics of the orofacial region.
Doktor biomedicinskih znanosti - stomatologija
mentori: Želimir Muretić, Vjekoslav Jerolimov; Komisija za ocjenu: Vlado Carek, Vjekoslav Jerolimov, Želimir Muretić, Josipa Kern; Komisija za obranu: Vlado Carek, Vjekoslav Jerolimov, Željko Muretić, Josipa Kern; datum obrane: 17.07.1996; datum promocije: 13.12.1996.
Sveučilište u Zagrebu, Stomatološki fakultet, Zagreb, 1996
Bibliografija: str. 115-137
Summary
Keywords: Dentalna protetika -- Okluzijska ravnina