Andreisove nacionalne odrednice pri kreiranju imaginarnog muzeja hrvatske glazbe - Blažeković, Zdravko (Array, 2009)
Josip Andreis je kanon za svoju Povijest hrvatske glazbe kreirao pod dvojakim utjecajem naslijeđa historiografskih ideja koje sežu unatrag do Franje Ks. Kuhača, te političkog okružja multinacionalne i komunističke Jugoslavije. Njegov muzej povijesti hrvatske glazbe predstavlja skladatelje hrvatskog i stranog podrijetla u Hrvatskoj, te skladatelje hrvatskog podrijetla aktivne u drugim europskim središtima. U njihovom predstavljanju se oslonio na postojeću literaturu, slijedeći formirane modele bez reinterpretiranja periodizacije hrvatske glazbe.;;Povijesnu priču je Andreis konstruirao kao neprekinuti niz umjetničkih vrhunaca koji je išao jedinstvenom i jednosmjernom linijom od renesansnih i baroknih skladatelja u urbanism centrima Dalmacije, i nastavio sa skladateljima 19. stoljeća u sjevernoj Hrvatskoj. Uzevši Vatroslava Lisinskog i Narodni preporod kao ishodište sjevernohrvatske glazbe 19. stoljeća, on je previdio predstaviti specifičnosti klasičnog stila koji se ovdje razvio u kasnom 18. i početkom 19. stoljeća. Pod utjecajem ideologije o hrvatskom nacionalnom stilu te u situaciji nedefiniranih graničnih odnosa s Italijom, glazbeni život Dalmacije i Istre u 19. stoljeću je prikazao površno, bez predstavljanja ovdašnjih skladatelja talijanskog podrijetla. Jednako je izostavio spomenuti srpske skladatelje koji su djelovali u Hrvatskoj, te suvremene skladatelje crkvene glazbe