Politika književnosti i narativna konstrukcija prošlosti u romanu Totenwande Daše Drndić - Kosmos, Iva (Array, 2020)
Proza Daše Drndić, a osobito roman Totenwande, analizira se prema Rancièrovom pojmu političnosti literature kao autonomne podjele osjetilnoga, odnosno, promjene i pomicanja granica koje određuju područje spoznaje. Politika prema Rancièreu označava definiranje područja društvenog, aktera koji u njemu djeluju, onoga što je vidljivo i što se može čuti na tom području zajedničkog. Drndić u svome djelu izriče mnoga mišljenja o povijesnim i suvremenim događanjima, no političnost prema Rancièru nećemo naći na razini izjave, već u uporabi pripovjednih konvencija za konstrukciju prošlosti u njenim romanima te uporabi dokumentarnih, povijesnih i literarnih izvora. Drndić ruši konvencije razumijevanja prošlosti koje određuje historiografija utemeljena na realističkom narativnom modelu koja konstruira povijest kao teleološki slijed, s karakteristikama kontinuiteta, depersonalizacije, koherencije događaja, i fabulativne cjelovitosti. Drndić ustraje na radikalnoj personalizaciji i individualizaciji povijesti, odustajanju od kronologije te motivima cikličnosti i istovremenosti. Premještanjem uvriježenih koordinati kontinuiteta i diskontinuiteta u svojim romanima pridonosi rušenju koherencije i odustajanju od iluzije cjelovitosti. Literarni i povijesni izvori tretiraju se kao tekstualne konstrukcije, pri čemu se ne dovodi u sumnju materijalnost prošlih događaja, već ističe da je prošla stvarnost dostupna samo preko tekstova nastalih prema određenim narativnim konvencijama. Drndić na taj način radikalno preoblikuje ustaljeno percepciju prošlosti kao povijesti kakva se nudi kroz historiografiju i druge realistički orijentirane tekstove.