Tradicijske zalihe zbirke pjesama Bunjevački blues (2003.) Tomislava Žigmanova - Markasović, Vlasta (2020)
Tomislav Žigmanov autor je koji pripada kopnenom, sjevernjačkom i panonskom dijelu književnoga korpusa po mnogim svjetonazorsko-filozofskim, tradicijsko-kulturološkim i jezičnim odrednicama svoga djela. Bunjevački blues je zbirka lirskih pjesama/pisama, koja je doživjela dva izdanja, a ovaj se članak bavi drugim, proširenim izdanjem iz 2003. (Subotica). Zbirka se temelji na bunjevačkim tradicijsko-kulturološkim zalihama kao što su jezična baština, tradicijski život, svjetonazorske i mentalitetne odlike, sraz tradicijskoga i modernoga i sl. Ponajprije su te zalihe implicirane i vidljive u motivsko-tematskom sloju, koji je apsolutno ukorijenjen u bunjevačku ikavicu. Stoga se članak djelomično fokusira na stilsko stigmatiziranje bunjevačkih ikavskih i leksičkih oblika u ritmičkom, melodijskom i značenjskom tkivu pjesničkoga teksta. Osim toga, propituju se tradicijski poticaji u filozofskoj svijesti pjesme i motivsko-tematskoj pjesmovnoj potki, koji joj daju posvema karakteristična obilježja i čine ju reprezentativnim štivom panonističkog književnog kruga. Pokušavaju se detektirati inspirativna i afektivna vrela koja vode tekst u regionalnu obojenost i ustoličuju postupak nijansiranja tradicijskih i mentalitetnih specifikuma. Posebice se ističe i naslovna odrednica, koja se utkiva u pjesničke tekstove kao misaoni lajtmotiv i ugođajni predznak, i tako potiče recipijentov horizont očekivanja, inaugurirajući tekst kao melankoličnu kantilenu i referirajući se na općepoznatu glazbenu tužbalicu.
Tomislav Žigman is an author who belongs to the mainland, northern and Pannonian sections of the literary corpus, according to many world-philosophical, traditional-cultural and linguistic determinants of his work. Bunjevački blues is a collection of lyric songs / letters, which was released in two editions. This article deals with the second, extended edition from 2003. (Subotica). The collection is based on Bunjevci traditionalcultural stock such as linguistic heritage, traditional life, worldview and mentality characteristics, a clash of traditional and modern etc. First of all, these stocks are implied and visible in the motif-themed layer, which is absolutely rooted in the ikavian dialect of Bunjevci. Therefore, the article partly focuses on the stylistic stigmatization of the Bunjevci ikavian and and lexical forms in the rhythmic, melodic and semantic fabric of the poetic text. In addition, the traditional stimuli in the philosophical consciousness of the poem and the motif-thematic fabric of the poem are questioned, which give it quite characteristic features and make it a representative work of the Pannonian literary circle. An attempt is made to detect the inspirational and affective springs that lead the text to regional colourfulness and to establish a process of nuance of traditional and mentality specificities. Particularly noteworthy is the title entry, which is woven into poetic texts as a thought leitmotif and atmosphere omen, thus stimulating the recipient’s horizon of expectation, inaugurating the text as a melancholy cantilena and referring to a commonly known musical jeremiad.
Bibliografske bilješke uz tekst ; bibliografija: str. 95-96.
Sažetak ; Abstract.
Keywords: Bunjevački blues; Hrvatska književnost 21. st. -- Hrvatsko pjesništvo -- Bunjevci -- Panonizam -- Ikavica; Žigmanov, Tomislav